Якщо ви читаєте цей допис, значить, те, що я тут написала, було недаремно для мене. Дякую! Все, що тут викладено, – лише мої суб’єктивні думки.
Ми всі маленькі краплинки у великому океані життя. Напевно, так я б описала те, що зрозуміла у свої 21. Життя непередбачуване. Коли настає момент дорослішання, який для кожного приходить по різному, ти стоїш на роздоріжжі, коли назад уже не повернутися, а йти вперед страшно. Криза 20 років – ось вона! Здається занадто драматично, чи не так? Бо світовий порядок завжди визначається кризами.
![](https://cdn.drukarnia.com.ua/643ac5af1272bd9066a0fc66/images/articles/669f90fbbef6938bc36a9c41/j3aD146033.6138391427.jpeg)
Але зараз я хочу, щоб ви звернули увагу саме на цей період життя. Впевнена, багато хто відчував на етапі закінчення навчання тривогу та невизначеність. Що буде далі? Куди податися? Чи правильну професію я обрав? Як знайти роботу? Усі ці питання вибухають у голові, і ти просто не знаєш, як існувати далі. Тоді здається, що всі навкруги щасливі та успішні, окрім тебе. Я зараз про більшість молодих людей, які хочуть побудувати своє життя у цих по правді непростих умовах.
Пошук сенсу життя та власного «Я» стає тягарем. Бажання бути незалежними породжує кар’єрний тиск, де пошук роботи зумовлюється лише невпевненістю та синдромом самозванця. А «успішний успіх», який транслюється у соціальних мережах закопує ваші амбіції.
Ще один «сюрприз» від життя – суспільні очікування та норми. Думаєте, воно так працює, коли тобі лише 20-22 роки, а ти вже маєш думати, в якому будинку проведеш свою старість? У наш час прожити один день – це вже нагорода. Водночас тиск від оточення щодо пріоритетів у вашому житті точно не додає наснаги для життя.
![](https://cdn.drukarnia.com.ua/643ac5af1272bd9066a0fc66/images/articles/669f90fbbef6938bc36a9c41/B89T717311.4580940276.jpeg)
Що цим усім вище написаним я хочу сказати? Якщо ви зараз, як і я, перебуваєте на такому непростому етапі життя – дайте собі час! Перестаньте себе гнобити за помилки. Ви вже є, і цього достатньо! Дайте собі час на розуміння особистих цілей, цінностей та захоплень.
Я звертаюся до усіх і до себе в тому числі: ставте перед собою маленькі цілі, а не щось типу "заробити мільйон до 25". Так, це теж можливо, але в реальності це одиничні випадки. Кожен з нас уже має в собі ту силу йти далі. Це послання до всіх: Ви маєте в першу чергу обрати себе, щоб Всесвіт обрав вас.
Буду рада, якщо ці речення комусь відгукнуться! Діліться своїми думками.